Publicacions de la Universitat de València
L'objectiu bàsic de Publicacions de la Universitat de València (PUV) és la difusió de la producció científica, i intel·lectual en sentit més general, generada a la Universitat de València a través dels procediments habituals del procés editorial, és a dir, de la confecció de llibres i revistes. Més enllà d'aquest aspecte lligat a la comunicació científica té una gran rellevància la projecció social i cultural de l'activitat universitària, la potenciació del lligam universitat-societat.
La celebració de les Corts del regne de València entre febrer de 1437 i agost de 1438 s’emmarca en la campanya de conquesta del regne de Nàpols per part d’Alfons V el Magnànim. Després de la derrota naval de Ponça, la corona es trobava en una posició compromesa a Itàlia, mentre que a la península Ibèrica, la situació era d’una pau molt inestable amb el regne de Castella. El present volum conté la transcripció de les actes del procés del protonotari, del procés del braç reial, el memorial de greuges del braç militar i els documents per a la reforma de la Diputació del General acordats durant les Corts celebrades a València durant els anys 1437 i 1438. Inaugurades el 20 de febrer de 1437 i presidides pel rei Joan de Navarra, al llarg de les sessions recollides als diferents documents que transcrivim a l’obra, podem observar la forta lluita de la ciutat de València per mantenir l’hegemonia, la divisió de la noblesa en bandositats i la lluita de la corona per alterar l’orde foral establert. Així, les Corts es tanquen l’11 d’agost de 1438 amb la concessió d’un important donatiu econòmic, així com amb la reforma fiscal i administrativa de la Diputació del General, que, entre altres assumptes, va veure incorporat el dret de la Quema a les seues atribucions.
Drets d'autor (c) 2026 Publicacions de la Universitat de València
Antología del epistolario entre Schiller y Goethe
L’epistolari entre Schiller i Goethe és una obra imprescindible en l’estètica de finals del segle XVIII i de l’incipient XIX. Malgrat que es tracta de personalitats contraposades, hi ha poques mostres de més companyonia i cooperació entre dos escriptors que les que ells van mantenir: es podria dir que prenen l’obra de l’altre com a punt de partida per al desenvolupament del seu pensament. Ha passat a ser un lloc comú interpretatiu que Schiller és el teòric de la parella, mentre que Goethe va sobreeixir per la seua capacitat pràctica en l’àmbit literari, en el polític i en el científic.
Les inscripcions de les pintures gòtiques i renaixentistes tenen un paper fonamental en la gestació, recepció i comprensió de les obres d’art. Tanmateix, la seua particular natura fa que siguen, en la major part de les ocasions, imperceptibles als ulls humans. Es planteja, doncs, la qüestió de quina era la raó de ser dels epígrafs pictòrics. Aquesta monografia parteix dels exemples proporcionats per la pintura valenciana dels segles xiii al xvi per a endinsar-se en un fenomen transversal a l’art europeu des d’una perspectiva àmplia, que va més enllà de les tradicionals divisions entre disciplines. Així, s’estructura com una guia que tracta d’explicar tot el procés creatiu del programa epigràfic de les pintures, paral·lel a l’iconogràfic, cercant d’establir-ne els fonaments –qui eren les persones que intervenien en l’elaboració i quina relació tenien amb la cultura escrita, quin cànon textual tenien al seu abast i quins elements paratextuals feien servir–, la construcció –els models d’inspiració per al disseny, la definició del corpus textual i l’execució– i la recepció dels textos –quina funció tenien aquests epígrafs tant a l’interior de la mateixa composició com en relació amb el públic. En definitiva, aquest estudi s’ofereix com una mena de vindicació d’un dels elements més infravalorats de la pintura valenciana i europea.
Hi va haver una Transició més enllà dels despatxos, els pactes d’elits i les grans sigles partidistes? Aquest llibre demostra que, en els marges de la «gran narrativa» oficial, existia una societat decidida a imaginar i construir noves formes de vida. A través d’un estudi exhaustiu de la primera etapa de la revista ‘Ajoblanco’ (1974-1980), es recupera la memòria d’una generació que, entre el Maig del 68 francès i, sobretot, el Moviment del 77 italià, va desafiar tant l’immobilisme del règim franquista com el dirigisme de l’esquerra tradicional. Aquesta publicació és analitzada com un observatori crític de l’efervescència cultural que va transformar l’Estat espanyol. En les seues pàgines es desplega la trajectòria d’un col·lectiu que, sota una alternativa llibertària, va canalitzar reivindicacions que aleshores eren perifèriques: l’ecologisme radical, l’alliberament sexual, el feminisme antipatriarcal, l’antipsiquiatria i la lluita dels presos socials. Mitjançant una metodologia de buidatge temàtic, l’autora aconsegueix historitzar la contracultura i allunyar-la de la mera museïtzació o la nostàlgia comercial, la qual cosa permet entendre com el dissentiment i l’acció directa d’aquests grups marginals van ser peces actives i essencials en la construcció de la democràcia. Un estudi que recupera el rastre d’una alternativa que, enfront de la normalització política, va apostar per la transformació de la vida quotidiana.
Los límites de lo público y lo privado en el Derecho del siglo XXI
La Universitat de València edita aquest llibre en homenatge al Dr. Enric Bataller i Ruiz, advocat, polític i excel·lent professor de la nostra Facultat de Dret durant molts anys. El llibre homenatge porta per títol 'Els límits del públic i el privat en el Dret del segle XXI' i està organitzat en dues parts: Una primera part composta de breus articles científics, que està dividida i sistematitzada en aquelles àrees del coneixement jurídic on el Dr. Bataller va exercir amb gran vocació la seua activitat professional i magisteri, com són el Dret Civil, l'Administració de l'Estat, la Justícia Constitucional i el Dret internacional dels drets humans. Una segona part d'aquest llibre homenatge es troba reservada a un conjunt d'expressions d'agraïment i congratulacions, amb una breu ressenya de reconeixement i admiració a la persona i al treball realitzat pel Dr. Bataller i Ruiz, juntament amb articles periodístics i enllaços a les seues intervencions parlamentàries i un epíleg molt especial. En definitiva, un llibre homenatge complet i molt sentit que tracta de fer memòria al molt volgut i respectat professor, polític i advocat Dr. Enric Bataller i Ruiz, que com l'Acadèmia i el seu claustre de professors 'semper sint in flore'.
Allò que hem d'aprendre de la dana de València
La terrible catàstrofe de la DANA de València, amb 230 persones mortes i milers d’afectades per les pèrdues humanes i materials sofertes, va produir una consternació especial entre experts, tècnics i científics. El coneixement previ del perill, l’experiència d’inundacions anteriors i els avisos puntuals dels serveis meteorològics haurien d’haver assegurat una reacció preventiva de l’autoritat competent que mitigués en la mesura del possible els efectes de la gran tempesta esdevinguda el dia 29 d’octubre de 2024. L’informe transversal de l’any 2025, coordinat per la Secció de Filosofia i Ciències Socials, que presentem en aquest volum conté disset articles d’un total de vint-i-cinc autors i autores, sis dels quals són membres de l’Institut d’Estudis Catalans, a més de professors i professores universitaris. La majoria d’aquests autors i autores van participar en els diàlegs celebrats a l’OCCC i ofereixen en aquest volum una anàlisi reposada i documentada dels fets, les causes, els efectes i les conseqüències de la DANA d’octubre de 2024, així com propostes fonamentades per tal d’evitar en la mesura del possible la repetició d’uns danys personals i materials gravíssims que només la mala gestió de les autoritats competents ha impedit de mitigar en aquesta ocasió.
Llibre dels censals, memòries familiars i altres negocis del notari Antoni Llopis, ciutadà de València (1453-1493)
Antoni Llopis, notari de la ciutat de València, va exercir la seua professió entre 1433 i 1491, pocs anys abans de la seua mort. Al llarg de quaranta-sis anys va dirigir l’escrivania de la cort del governador de València, una tasca que va compaginar amb l’exercici de la fe pública i els serveis de representació per als seus clients particulars. En 1453 va obrir un llibre on registrà assumptes personals i familiars, i va incloure-hi comptes de diversa natura: censals, deutes, memorials de despeses i de pagaments. També una relació de matrimonis, naixements i defuncions, els èxits professionals dels seus fills, la correspondència privada, les lletres de canvi, albarans autògrafs... El manuscrit reflecteix el comportament econòmic de l’autor, les seues aspiracions socials i les seues preocupacions personals. Sintetitza la història d’una família que, dins del món urbà del segle XV, no practicava cap activitat productiva ni comercial, sinó que estava arrelada a la pràctica jurídica i la burocràcia administrativa, professions molt especialitzades que exigien dilatats períodes d’aprenentatge i oneroses inversions financeres que, per a les gents situades en posicions intermèdies de l’escala de les fortunes, permetien l’accés a competències molt apreciades en aquella societat, i a les corresponents recompenses.
Retranslation of fictive neology from English into Spanish
Everyone has, at some point in their lives, felt as if science fiction stories had been overtaken by reality; in fact, if one looks back and compares the view with what we experience in the present day, that assertion only gains further credence. Given that certain science fiction novels include inventions and technology that actually exist today… is their translation approached the same way as completely fictional ideas? This monograph examines the retranslation into Spanish of fictive neology found in literature that was originally published prior to the so-called ‘technological and digital revolution.’ A large proportion of the analyzed neologisms were once just sheer futuristic fantasy but refer nowadays to common, daily objects.
Materials docents en Direcció d'Empreses (MADODE) Nº 1
Aquest volum inaugura la col·lecció Materials Docents en Direcció d’Empreses (MADODE), una iniciativa destinada a recollir i difondre materials docents orientats a l’aprenentatge actiu en l’àmbit de l’Organització i Direcció d’Empreses. El títol de la col·lecció refl ecteix clarament la seua fi nalitat: oferir recursos pedagògics que faciliten la connexió entre els conceptes teòrics propis de la disciplina i la realitat empresarial, mitjançant l’anàlisi de casos, situacions reals i exercicis aplicats. MADODE nº 1 reuneix un conjunt de casos pràctics que abasten una àmplia varietat de sectors, tipologies d’empreses i problemàtiques de gestió, amb l’objectiu de donar suport a la docència de diferents assignatures de grau i postgrau. Els capítols que integren aquest volum permeten treballar competències fonamentals com l’anàlisi estratègica, la presa de decisions, la identifi cació de stakeholders, el govern corporatiu, la gestió de persones i la comprensió dels processos de transformació empresarial en contextos canviants. En conjunt, Materials Docents en Direcció d’Empreses (MADODE) nº 1 constitueix un recull coherent i divers de casos pràctics que refl ecteixen la complexitat de la realitat empresarial actual. El volum ofereix al professorat i a l’estudiantat un conjunt d’eines docents pensades per a facilitar l’aprenentatge aplicat, el debat a l’aula i el desenvolupament de competències clau en la formació universitària en Direcció d’Empreses.
Los libros de Francisco Pérez Bayer y el origen de la Biblioteca Universitaria de Valencia
Eclesiàstic, hebraista, numismàtic, viatger, preceptor reial i reformista, Francisco Pérez Bayer (1711-1794) fou un membre destacat del denominat «grup valencià» en la cort de Carles III i va exercir un paper important en la política cultural de la seua època. Des dels anys de formació fins a la seua etapa com a bibliotecari major de la Biblioteca Real, la seua trajectòria vital reflecteix les vicissituds d’un segle marcat pel reformisme borbònic, la pugna en la Universitat entre els estudiants d’elit i els de la baixa noblesa i la burgesia, i la recuperació del saber erudit. En 1775, l’ardiaca feia pública la seua intenció de regalar a la Universitat de València la seua col·lecció personal de llibres, que es convertiria en el nucli fundacional de la futura biblioteca universitària. No obstant això, el setge de les tropes franceses a la ciutat de València en 1812 va posar fi a la curta existència de la nova institució. A partir de múltiples fonts, aquest llibre tracta de proporcionar una imatge fidedigna d’aquella primera biblioteca i de la vida del seu fundador.
Aquest estudi sosté que l’espai domèstic constitueix l’eix vertebrador de l’obra d’Edith Wharton, des del seu primer tractat, dedicat al disseny i la decoració d’interiors, fins a les dues últimes novel·les publicades. Des d’una perspectiva que combina la fenomenologia i la crítica cultural, el volum analitza les significacions subtils associades a la representació de la casa en un ampli corpus que abasta l’assaig, el relat breu, la novel·la i el periodisme de guerra. Les façanes i els espais interiors configuren complexes xarxes de sentit en els textos d’aquesta autora nord-americana, en les quals es manifesten no sols una extraordinària destresa narrativa i una atenció minuciosa al detall, sinó també les categories ètiques i estètiques que articulen la construcció de personatges i trames. Es tracta, a més, de la primera monografia publicada en llengua castellana sobre Edith Wharton que incorpora i dona a conèixer material d’arxiu inèdit fins ara.
Es tracta d´' un compendi de qüestions de fisiologia vegetal, en format d´' elecció múltiple i organitzades per blocs temàtics. Dins de cada bloc es presenten les qüestions en grups d'exigència cognitiva creixent, cosa que permet a l'alumnat de l'assignatura consolidar els seus coneixements i habituar-se a abordar les qüestions més complexes, evitant un aprenentatge purament memorístic. Una secció (Apèndix A) es dedica a exemples de transformació d'algunes de les qüestions d'elecció múltiple de més exigència cognitiva al format de qüestió estructurada, com a guia per facilitar-ne el desenvolupament i la resolució. A l'apèndix B s'inclouen els solucionaris corresponents. Addicionalment, les qüestions s'acompanyen d'índexs de l'anàlisi psicomètrica realitzada sobre la seua qualitat (índexs de facilitat i de discriminació), per la qual cosa el manual també pot ser útil per al professorat de l'assignatura.
Tres sistemas de policía predictiva en España: VIOGÉN, RISCANVI y VERIPOL
Quina capacitat predictiva tenen els algorismes dissenyats per a prevenir la delinqüència? Són eficaços? Són prou transparents? Tenen biaixos? Per a respondre aquestes preguntes, aquest estudi analitza tres eines algorítmiques utilitzades per l’Administració espanyola per a fer estimacions de risc en els àmbits policial i penitenciari (VioGén, RisCanvi i VeriPol, la darrera amb intel·ligència artificial), amb la finalitat d’avaluar-ne el funcionament, en particular en termes del seu respecte als drets fonamentals. L’estudi combina mètodes quantitatius i qualitatius, i ha estat realitzat per professors de la Universitat de València i de la Universitat Politècnica de València experts en diferents branques del dret (penal, administratiu i constitucional), així com en estadística i matemàtiques. Els objectius principals són analitzar la capacitat predictiva dels tres sistemes i la seua eficàcia per a assolir l’objectiu que pretenen (reducció de la delinqüència); valorar el seu grau de transparència, tant per a la ciutadania en general com per a les persones directament afectades pel seu ús; identificar i discutir possibles biaixos, i comprovar si respecten el marc legal europeu i espanyol vigent, amb especial atenció a la normativa sobre protecció de dades personals i a la regulació de l’ús de sistemes automatitzats de presa de decisions. També s’analitza si els costos per als drets fonamentals que comporta l’ús d’aquestes eines excedeixen el que seria legítim, necessari o proporcionat en relació amb el benefici actual o probable en termes de prevenció del delicte. L’estudi subratlla la importància de la transparència per a fer possible el necessari debat públic que ha d’existir sobre eines que, com les tres analitzades, són utilitzades pels poders públics com a suport per a prendre decisions que poden redundar en restriccions de drets fonamentals.
Auto de la Barca del Infierno, de Gil Vicente
Edició de l’obra teatral portuguesa AUTO DE LA BARCA DELINFIERNO de Gil Vicente, a càrrec de Alejandro L. Lapeña, responsable de la introducció, traducció al castellà i les notes, amb el text portugués editat per José Camões i Helena Reis Silva per al Centro de Estudos de Teatro de la Universidade de Lisboa.
This volume arises from the Blended Intensive Programme Challenges in Cultural Heritage: Sustainable Development and Digital Transformation, organised within the FORTHEM Alliance. The programme brought together students, academics, and professionals from several European universities to explore how cultural heritage can be responsibly managed amid technological advances and global pressures. Developed through collaboration among the Universities of Palermo, Burgundy, Valencia, and Lucian Blaga University of Sibiu, the programme created a dynamic environment for international and interdisciplinary exchange. Hosted in Valencia—both physically and virtually—it offered a setting where historical heritage and modern innovation coexist, illustrating how the past is constantly reinterpreted through contemporary needs and future goals. The chapters compiled in this book examine the relationship between cultural heritage, sustainability, and digital transformation. Contributors discuss how to protect vulnerable heritage assets while promoting resilience, and how digital tools can reshape documentation, analysis, and communication. Through theory, case studies, and practical examples, the volume highlights both challenges and opportunities at the intersection of tradition and innovation. The publication reflects the collaborative ethos of FORTHEM, enriched by diverse participants and intercultural dialogue. It underscores that the future of heritage depends not only on technology but also on shared learning and cooperation. This volume aims to inform and inspire readers to engage critically with the evolving field of cultural heritage and to contribute to shaping a sustainable future where heritage continues to benefit communities worldwide.
La pràctica narrativa s’ha convertit en un nou paradigma de la intervenció social i d’ací deriva la importància d’aproximar-se al coneixement de la construcció epistemològica d’aquest model de treball social. L’objecte del llibre és demostrar la capacitat d’impacte que té aquest nou model en les professionals que treballen en aquest àmbit, la posició de poder de les quals és qüestionada pels paradigmes postmoderns i postestructuralistes. Així mateix, ens acosta a la pràctica professional de les treballadores socials i d’altres professionals dels serveis socials en el seu exercici quotidià: com, a través del nou model de la pràctica narrativa, es canvia la percepció de la realitat dels problemes socials i com les persones consultants poden trobar un relat diferent que els permeta prendre consciència del seu empoderament davant l’adversitat.
Drets d'autor (c) 2021 Publicacions de la Universitat de Valencia
Evolució semàntica i gramaticalització del verb 'pensar' (segles XII-XVI)
Aquest llibre estudia l’origen, l’evolució semàntica i la gramaticalització del verb “pensar” en català des dels primers textos fins al segle XVI, en el marc de la lingüística cognitiva. Mitjançant una metodologia basada en corpus lingüístics, l’obra analitza com “pensar” esdevé un mot central en l’expressió dels processos mentals i com, progressivament, amplia el seu abast semàntic per a referir-se a processos no verbals, passant per sentits discursius i epistèmics, fins a adquirir valors aspectuals i modals. L’estudi detalla les construccions que conformen l’estructura semàntica del verb i analitza el procés de gramaticalització per construccionalització de la perífrasi narrativoaspectual <“pensar de” + infinitiu>, prospectiva <“pensar” + infinitiu> i intencional <“pensar” + infinitiu>. Així mateix, s’acaren els resultats romànics d’aquestes perífrasis amb el català per a establir-ne les relacions i determinar fins a quin punt “pensar” esdevé un verb auxiliar. A través d’aquest recorregut, el llibre posa en relleu la importància de les inferències invitades, la intersubjectivació i el context cultural com a motors i factors principals del canvi semàntic.
L’objectiu d’aquesta obra, que naix com a aportació a la divulgació científica, és dotar la ciutadania d’eines conceptuals i científiques per comprendre la problemàtica global dels residus i avançar cap a models sostenibles. Estructurada en quatre blocs temàtics, l’obra ofereix una mirada integral i crítica sobre el cicle de vida dels residus. El primer bloc s’ocupa de la definició, la tipologia i l’origen dels residus, abordant també els impactes ambientals, socials i sobre la salut que provoquen, des de la contaminació de l’aigua i del sòl fins a l’afectació directa sobre la biodiversitat i la salut humana. En el segon bloc es reflexiona sobre l’estreta relació que hi ha entre els residus i els models actuals de producció i consum. S’hi analitza el sistema econòmic lineal en què predomina l’obsolescència programada, l’hiperconsum i la baixa durabilitat dels productes, factors que contribueixen a una generació desbordant de residus. Davant d’això, es planteja la necessitat de reorientar els sistemes cap a una economia circular, que tanque cicles, minimitze deixalles i promoga l’ecodisseny. El tercer bloc aprofundeix en els models de gestió i les tecnologies disponibles per al tractament i la valorització de residus, abordant tant les tècniques convencionals com les més innovadores. Es presta una atenció especial a l’equilibri entre viabilitat econòmica i sostenibilitat ambiental, amb l’ànim de fomentar una mirada crítica i tècnica. El quart i darrer bloc situa el focus en les estratègies per a prevenir la generació de residus i destaca el paper de l’educació, la comunicació, la legislació i la responsabilitat compartida entre ciutadania, empreses i administracions. L’obra, escrita per un ampli equip d’especialistes amb experiència investigadora i docent, combina rigor científic amb un llenguatge clar i didàctic. L’estructura modular i l’enfocament interdisciplinari la converteixen en una eina per a contextos educatius, projectes de sensibilització o programes de sostenibilitat institucional. En suma, una invitació a pensar, qüestionar i actuar. Una crida urgent a una reflexió informada i col·lectiva, que ens interpel·la com a individus i com a societat. Només amb una consciència crítica, basada en la ciència i articulada des de l’educació, podrem avançar cap a una gestió veritablement sostenible dels recursos i els residus. La sostenibilitat no és una fita, sinó un camí cap a un futur habitable.
Drets d'autor (c) 2025 Publicacions de la Universitat de València
Nuestra Negra, o esbozos de la vida de una negra libre
‘Nuestra Negra, o esbozos de la vida de una negra libre en una mansión blanca de dos plantas en el Norte’ (1859), de Harriet E. Wilson, és considerada la primera novel·la escrita i publicada per una afroamericana als Estats Units. El relat es nodreix de la novel·la sentimental, de la narrativa d’esclaus i de la literatura de conversió religiosa. La història de les tribulacions de Frado —abandonada per sa mare blanca i obligada a servir com a criada en casa d’una família blanca al Massachusetts de les primeres dècades del segle XIX— constitueix una síntesi de ficció i autobiografia. L’obra subratlla que els afroamericans lliures dels estats del Nord, i en particular les dones de classe treballadora, havien de lluitar, igual que els esclaus del Sud, per conquistar la llibertat enfront de l’opressió econòmica, el racisme i la hipocresia cristiana que es practicaven tant al Sud esclavista com al Nord lliure de preguerra.
Maria Beneyto (València, 1920–2000) stands as one of the most significant Valencian writers of the 20th century. ‘Learning to Howl’, the English translation of forty-nine poems spanning her work from 1952 to 2003, introduces her remarkable Valencian voice to Anglophone readers. As Professor Candelas Gala observes in her introduction, the title—selected by translator Paul Scott Derrick—captures the very essence of Beneyto’s poetics. For her, “howling” becomes the necessary response to life’s betrayals: those imposed by sociopolitical and historical forces, by the distortions of language itself, and, ultimately, by the impenetrable wall of death.
Aquest llibre recull una selecció dels prop de dos-cents cinquanta articles que Josep Sorribes va publicar en la premsa diària. Reflecteixen les il·lusions, les oportunitats i els desencisos d’una persona culta preocupada per l’economia, l’urbanisme, l’arquitectura, el territori, la cultura i la política valenciana. L’autor, a partir de temes quotidians o de la immediatesa mediàtica, proposava idees, actituds i explicacions que inciten a la reflexió, a la presa de postura i a l’acció sociopolítica. Incomprensiblement, no s’havia publicat mai abans una selecció dels seus articles de premsa, que l’autor feia servir com un mitjà eficaç per a la divulgació del seu imponent treball intel·lectual, editat en nombroses publicacions, i per a la sensibilització social. El seus llibres encara són una referència obligada per a totes aquelles persones preocupades per l’economia urbana de la ciutat de València i del País Valencià des d’uns principis ètics basats en la dignitat, el respecte i la convivència. Aquests textos, que conformen una crònica culta, intel·ligent i llegidora de la ciutat de València i la seua àrea metropolitana i del País Valencià dels darrers vint-i-cinc anys, estan escrits amb agudesa, humanitat, clarividència, ironia i un punt d’acidesa –que sempre acaba relativitzat per un acudit, un eslògan publicitari o una frase feta– i intenten, al capdavall, obrir i elevar el nivell de la conversa ciutadana. Des de l’estima i el record personal, el llibre inclou un seguit de textos de reconeguts companys, alumnes i amics de Josep Sorribes que, des de perspectives diferents, analitzen l’aportació intel·lectual, la tasca acadèmica i l’activitat cívica i cultural de l’autor.
En el medi rural, el comerç minorista ha patit una transformació profunda en les darreres dècades, en paral·lel al procés de despoblació i envelliment que afecta àmplies zones de l’interior peninsular. Més enllà de la seua dimensió econòmica, el comerç rural constitueix un servei essencial i un espai de socialització clau en comunitats amb estructures demogràfiques fràgils. Tanmateix, la seua continuïtat es veu compromesa per múltiples factors: pèrdua de població activa, dependència creixent del vehicle privat, accés desigual a altres centres urbans, formes noves de consum i, especialment, dificultats per a garantir el relleu generacional en els negocis existents. Davant d’aquest escenari, hem d’anar més enllà del diagnòstic de les mancances, intentar comprendre les transformacions en curs i identificar estratègies d’adaptació viables, ajustades al territori. En aquest context, aquest estudi aborda la situació de l’oferta i la demanda comercial en els municipis rurals de l’interior valencià.
Cinco años de políticas públicas contra la despoblación: valoración y perspectivas
La despoblació rural no és nova, però ha emergit en l'agenda política en dates relativament recents. Així, des de la Conferència de Presidents de 2017, pràcticament totes les administracions públiques (govern central, CCAA, moltes diputacions, i fins i tot ajuntaments) han desplegat tot un conjunt de polítiques, programes i mesures amb l'objectiu de pal·liar els efectes dels processos de despoblació, d'assegurar uns nivells de vida equiparables en els territoris rurals més afectats i, si és el cas, de frenar o revertir tals processos. Esta obra incorpora anàlisi al voltant de múltiples temàtiques: els avanços en la reducció de la bretxa digital; la creixent presència d'energies renovables en territoris de despoblació; el replegament i/o les noves formes de prestació de servicis públics i privats; les dinàmiques migratòries i la seua articulació en les societats locals; el paper del patrimoni com a factor de valorització social, econòmica, cultural o històrica en estos territoris; l'emprenedoria rural, tant en el marc de les estratègies de desenrotllament territorial LEADER com fora d'elles, amb atenció a la dimensió de gènere; els escanyaments que deriven del marc jurídic i formes innovadores d'abordar-lo, amb particular referència a l'urbanisme i la vivenda; les mesures financeres i fiscals en les polítiques contra la despoblació; els canvis en les pautes de mobilitat de la població i la resposta des de les administracions.
Edició crítica de la comedia LA HERMOSA FEA de Lope de Vega, amb estudi introductori, historia del text, aparat crítica i apèndix.
Capital social, resistencia y transformación de las organizaciones
El llibre analitza la transformació social i organitzacional a l’Orient d’Antioquia (Colòmbia), un territori marcat pel conflicte armat, la violència estructural i la resistència comunitària. Aquest estudi examina com les organitzacions locals han enfrontat situacions difícils creant formes de cooperació, confiança i ajuda mútua. Es basa en el concepte de capital social, que es refereix a la quantitat de recursos que circulen en les xarxes socials i l’habilitat de mobilització (Nahapiet & Ghoshal, 1998). Tradicionalment, la zona ha desenvolupat programes, com el Laboratorio de Paz II (2002-2010), que buscaven crear les condicions per aconseguir una pau sostenible. En aquest marc, les organitzacions es van erigir com a llocs de mobilització ciutadana, de memòria, incidència política i acompanyament psicosocial. Però hi van sorgir també dificultats relacionades amb la dependència de lideratges personals, la sobrecàrrega de treball i els conflictes entre els ideals col·lectius i les exigències de sostenibilitat. Els resultats mostren que la transformació organitzacional mitjançant pràctiques d’articulació –com taules de treball, marxes, comunicats i projectes de cooperació– van enfortir les capacitats comunitàries. La confiança (diàdica i generalitzada) i la cohesió, la identitat i el sentiment de pertinença són les bases del capital social. Però també hi ha límits relacionats amb la vulnerabilitat de les xarxes, l’esgotament dels espais de participació i la desigualtat d’accés a recursos. El mapatge de xarxes socials mostra que des del Laboratorio de Paz II, la xarxa dispersa de nodes i connexions de la regió es va reduir, però també es va diversificar en interessos i agendes. La pandèmia per COVID-19 va desestabilitzar les estructures organitzatives, afectant especialment grups de llauradors, dones i víctimes. Però aquest mateix context va obrir la porta a processos d’innovació i resiliència. La literatura indica que el capital social a l’Orient d’Antioquia no sols inclou les dimensions tradicionals (estructural, relacional i cognitiva), sinó que també n’abasta d’altres tipus com la cooperació, la transformació, la intermediació i la participació política. Les organitzacions han sigut actors de resistència a les desigualtats, han visibilitzat reivindicacions socials, però no han aconseguit transformacions estructurals en el territori. En resum, el llibre ofereix un marc analiticoempíric i propositiu per entendre com el capital social pot generar resistència i canvi en situacions de conflicte. S’hi assenyalen les capacitats i les restriccions de les organitzacions comunitàries per aconseguir pau i desenvolupament sostenible en la zona.
Historia de la esclavitud de los moriscos del reino de Granada
No disposàvem fins ara d’un llibre que explicara de manera completa la història de l’esclavitud dels moriscos granadins, un buit que ompli el present volum, que relata la caiguda en esclavitud de gran part d’ells, rics i pobres, ancians i xiquets, homes i dones, arrossegats pel remolí d’una guerra declarada a sang i foc. Guerra i esclavitud van irrompre en la vida dels moriscos del regne de Granada assolant comunitats, destruint famílies i aniquilant les vides de milers de persones. Escampats per gran part d’Espanya i introduïts a l’interior de la societat cristiana de l’època, van compartir cases, carrers i llocs de treball amb diferents grups humans. Aquest llibre assenyala com l’esclavitud va representar un element articulador decisiu en la història dels moriscos fins a la seua expulsió en 1610 i com també ho va ser de la pròpia configuració social de l’Espanya del Segle d’Or. Així mateix, va afectar profundament la construcció política de la monarquia de Felip II. Per tant, ens trobem davant una de les grans cruïlles de la història d’Espanya, en la qual assistim definitivament al final dramàtic de la civilització d’al-Àndalus.
En un món cada vegada més interconnectat, la digitalització no sols redefineix les nostres interaccions, sinó també la nostra identitat jurídica. Aquest llibre examina com el dret configura, controla i emancipa al subjecte en l’era digital, analitzant les tensions entre normativitat i llibertat en un entorn dominat pel capitalisme informacional i la vigilància algorítmica. A través d’un enfocament interdisciplinari, s’exploren els desafiaments de la governamentalitat digital i de l’autodeterminació informacional i les amenaces del tecnototalitarisme. Es planteja la necessitat de repensar el marc jurídic del subjecte digital, superant les limitacions del dret modern per a garantir una protecció efectiva dels drets humans en entorns digitals. Aquesta obra és una referència essencial per al camp jurídic dels drets digitals, oferint una anàlisi rigorosa sobre les noves subjectivitats tecnològiques i el seu impacte en la configuració normativa global. Com a resposta a aquests desafiaments, es proposa una Declaració Universal de Drets Humans Digitals, un instrument pioner que busca garantir l’autonomia i la dignitat del subjecte digital en un ordre global cada vegada més dependent de la tecnologia. Un text imprescindible per a comprendre i modelar el futur del dret en l’era digital.
Edició de la tragèdia francesa HORACE, de Pierre Corneille, amb estudi introductori i traducció a l'espanyol anotada a càrrec d'Evelio Miñano Martínez, i amb text francès editat per M. Ch. Marty-Laveaux (publicat en 1862), i amb traducció espanyola d'un text de Titus Livi a càrrec de Ricardo Hernández Pérez.
150 Problemas resueltos de Síntesis Orgánica (Con análisis retrosintético)
Una de les maneres més segures d’aprendre química orgànica és precisament enfrontar-se a la resolució de problemes de síntesis. La capacitat de planificar una síntesi de diverses etapes d’una molècula complexa requereix un coneixement pràctic dels usos i les limitacions d’una gran quantitat de reaccions orgàniques. No sols cal saber quines reaccions s’hi poden utilitzar, també cal saber com emprar-les , ja que l’ordre en què es duen a terme les reaccions és fonamental per a l’èxit de la síntesi. L’objecte d’aquest llibre és proporcionar a l’estudiantat una àmplia col·lecció de problemes, amb casos reals de dificultat diversa, que els permeta exercitar-se en l’aprenentatge de la síntesi orgànica.
Aquest llibre examina les relacions bilaterals entre Espanya i els Estats Units durant tres dècades crucials (1936-1964) i revela com el règim de Franco es va recolzar en una estratègia de política exterior que, en plena Guerra Freda, va trobar aliats estratègics en diversos sectors estatunidencs. A través de l’anàlisi del ‘Spanish Lobby’ i la seua capacitat per a influir en polítics, empresaris i militars, es desentranya la complexa xarxa d’interessos econòmics, ideològics i geopolítics que van acostar els dos països. Amb un enfocament rigorós, aquesta obra llança llum sobre figures clau, com l’ambaixador Lequerica i el bufet de Charles Patrick Clark, i explora la influència dels militars estatunidencs en la reconfiguració de les relacions internacionals d’Espanya. Més que una història d’aliances, aquest llibre és una anàlisi profunda de les tensions, els interessos i les negociacions que van definir un període crucial en la diplomàcia contemporània.